(untitled) (Українське Релігієзнавство, 2024)
У статті автор досліджує особливі підходи християнської психології до релігійного розвитку особистості в умовах кризи. Духовно-релігійний розвиток особистості розглядається в парадигмі християнської психології, з огляду на яку релігійність особистості є центральним, стрижневим фактором особистісного буття людини. Значну увагу приділено з’ясуванню формування релігійності особистості на різних етапах її релігійного розвитку. Стверджується, що релігійний розвиток набуває особливої глибини в умовах інтенсивного самопізнання особистості, а тому відзначається певний потенціал християнської психології, яка розглядає особистість в екзистенціальних реаліях релігійного життя.