(untitled) (Українське Релігієзнавство, 2004)
Раннє українське християнство (ХІ-ХІІ ст.) було базоване, як відомо, на одній єдиній Христовій вірі, котра навчала правильно (тобто – "право") вірити в Христа та ―право‖ славити Його з огляду на наявність різних фальшивих єретичних вчень того часу, а також воно мало вселенський – католицький характер, бо визнавало разом із Візантійською церквою главою Церкви наслідника святого апостола Петра – Папу Римського. Ця вірність Київської церкви апостольському проводу Христової церкви навіть і після розколу Вселенської Церкви 1054 року залишалась характерною рисою Українського християнства.