(untitled) (Українське Релігієзнавство, 2013)
Актуальність теми. На межі 1950-х - 1960-х рр. радянська держава розгорнула масову антирелігійну кампанію. Ставлення до римо-католиків в цей період є класичним прикладом жорсткої політики радянського й партійного керівництва стосовно релігійних об’єднань. Однак цей тиск був неоднаковим щодо різних конфесій. Позицію влади було обумовлено завданням не допустити інтеграцію релігійного та національного життя національних меншин в Україні. За умов, коли релігія залишалася для них чи не єдиною формою маніфестації національних почуттів, така політика була відверто антинаціональною. Цей період досить важливий для дослідників, тому що відносини між державою та римо-католицькими об’єднаннями у 1960-х рр. пояснюють багато особливостей розвитку цих громад в українському суспільстві в наш час.